Tento příběh se zakládá na skutečnosti.
Paměť je zvláštní věc.
Některé vzpomínky se vybavují snadno,
jiné se vynořují až po čase a jen v útržcích,
další jsou mlhavé a opředené tajemstvím.
Ve svém životě jsem poznal,
že vzpomínky z nitra duše jsou trvalejší a slábnou ještě dlouho poté,
co úryvky paměti vybledly a vytratily se z hlavy.
Nejdražší jsou mi vzpomínky z dětství,
stráveného v Mississippském Yazoo.
Dodnes to městečko vidím.
Deset tisíc duší nemajících nic na práci.
Starci ospale posedávají v proutěných křesílkách
a dívají se, jak kolem sviští auta s cizokrajnými značkami.
Řidiči jen sotva tušili,
jak se to tam jmenuje, a bylo jim to úplně fuk.
Pak přišla válka
a ovlivňovala naše životy každý den.
"Válka", jak připomínal prezident Roosevelt,
"si žádá oběti od každého". A my je přinášeli.
Toho roku, v létě 1942, vyrostla bavlna vysoká,
zato já jsem nerostl.
Pravda byla, že jsem byl malý a drobný
a byl jsem ideálním cílem pro chuligány ze sousedství.
Naštěstí jsem bydlel hned vedle Dinka Jenkinse,
nejlepšího atleta Yazoo oblíbeného po celém městě.
Dinku?
Kam myslíš, že tě pošlou?
Asi nejdřív do Fort Benningu, pak za moře, aspoň si myslim
Jak dlouho budeš pryč?
Těžko říct.
Když nebudeš doma, kdo mi ukáže, jak hodit faleš?
Slíbil jsi, že mi to ukážeš.
Myslim, že si poradíš, parťáku.
Až tu nebudu, najdeš si kamarády ve tvém věku,
a kdo ví, třeba i nějaké děvče.
Wille!
Večeře!
Rodiny tenkrát bývaly veliké.
Měly čtyři nebo pět dětí, někdy i více.
Takže je zbytečné říkat, že ta naše se vymykala normálu,
už jenom protože jsem byl jedináček.
Moje maminka byla podnikavá a společenská.
Žádná klasická hospodyňka.
A můj táta?
No, můj táta byl přísný a upjatý.
Byl válečný veterán a v boji přišel o nohu.
A to ho prý úplně změnilo.
Někdy mi připadalo, že kromě té nohy
přišel i o kus srdce.
Ty znáš I.C.? Toho černocha, co je u benzínky?
Jistě.
-Jeho syn se dnes vrátil z Evropy. -To je skvělé.
V rakvi.
Někdo tady bude mít už brzy narozeniny.
Přemýšlel jsi o tom, jak je chceš oslavit?
Možná malá party?
Wille, tvoje matka se tě na něco ptala.
Přestaň se nimrat v tom jídle. Víš, že je teď na příděl.
Chtěl bys oslavu?
Myslím, že ano.
Tyhle jsem dneska vzala v papírnictví u Carra.
Pozvánky?
Nemůžeš přece pořádat oslavu bez hostů.
Po večeři je nadepíšeš a zítra je rozdáš svým kamarádům.
Jako komu?
Co třeba Johnovi Abnerovi?
Je mu 5. Ještě se počůrává do kalhot.
Je tu plno dětí, které by chtěly být na tvé oslavě.
Maminka sháněla ty pozvánky pěkně dlouho.
A ty je bez řečí vyplníš.
Směl bych už jít?
Ano běž.
Nezapomeň si ty pozvánky.
Co budeme dělat?
Bez Dinka bude tak sám.
Možná bysme měli přehodnotit to, o čem jsme se bavili dříve.
V žádném případě. Oba jsme se na tom shodli.
Není to dobrý nápad. Ne pro Willa, a ne teď.
Je ještě moc malý.
-Dávejte na sebe pozor! -Jasně, budeme!
Hej, počkejte na nás!
Úsměv.
Buď opatrný, slyšíš?
Tak pojď, Jenkinsi!
Nemůžeme nechat Ádu čekat!
Kluci, vy chcete jít taky?
Rádi bysme...
Chtěli jsme podepsat náš míč.
Víš, jako suvenýr.
Dobře.
Vedle Slingin' Sammyho Baugha.
Proslavil se s tímto míčem.
Není to trochu brzy, co myslíte?
Ještě jsem ani nehrál za univerzitu.
Jenkinsi, pojď už. Jedeme!
-Díky, Dinku. -Ukaž mi to!
Wille, nepopřeješ mi ani štěstí?
Dej mi chvíli, ok?
Copak je?
Až se vrátím, ukážu ti, jak se hází faleš.
Opravdu?
No jasně, že jo. A nezapomeň mi psát.
Dávej dopisy mé mámě. Ta mi je pošle.
Chci, abys mi psal o všem, co se tu bude dít,ok?
Nic nevynechej.
Platí?
Ta je moje.
Doufám, že pro tebe bude něco znamenat.
Nemyslel sis, že bych zapomněl na tvoje narozeniny, že ne?
Díky, Dinku.
Uvidíme se.
Měj se!
Hodně štěstí!
A jedeme!
Naschle, dámy!
24, 32. A jedem!
Dělej přihraj mi. Jsem volnej!
Wille, zlato.
Zlato?!
Nemehlo, v životě to nechytí!
Čas jít domů.
Proč jsi to nechytil, ty mazánku?
Podívám se ti na to.
Nemůžu uvěřit, že takovej srábek bydlí hned vedle Dinka Jenkinse.
Jaká marnost!
Tady, pomůžu ti.
To prý teď nosí všichni mladí šviháci dole v Memphisu.
Děkuju, babi.
Huck Finn! Díky, dědečku!
Jsou tam sprostý slova.
Tu máš.
Kapesní nůž!
Klid, posránku.
Jsou to jen nůžky na nehty.
Ale má to čepel.
Děkuju, teto Maggie.
Tady je jeden ode mě.
Byl můj, když jsem byl malý.
Děkuju, tati. Je hezký.
Poděkuj všem za ty hezké dárky.
Počkat.
Je tu ještě jeden.
Myslel jsem, že jsme se dohodli.
Ty ses dohodnul sám.
Toto je od tatínka a ode mě.
Doufám, že se ti bude líbit.
Je vážně můj?
Ano, je celý tvůj.
Doufám, že ho budeš mít rád.
Omlouvám se.
Jacku, měj ohledy.
Tvoje matka udělala chybu.
-Nemůžeme mít psa. Ne teď. -Cože?
Možná příští rok.
Ale proč?
Já vím, že jsi zklamaný,
ale chci, abys věděl,
že pro něj najdu opravdu dobrý domov.
Vím, že jsi teď na nás naštvaný.
Moc mě mrzí, co se stalo.
Už se ti někdy stalo, aby ti vzali tvůj dárek k narozeninám?
Tvůj otec si jenom myslí, že ještě nejsi na psa dost starý.
Jsem připravený mít psa. Je mi 9.
Spousta mladších dětí má psa.
Ralph Atkinson. Jsou mu jenom 3.
Má 2 psy, kočku a kanára.
Strčí svému psovi hlavu do tlamy.
To je působivé.
Mohl bych se starat o psa, mami.
Vážně, můžu.
Ber to jako velký kluk, ano?
Bude v pořádku.
To si nemyslím.
Jestli tady má být
někdo rozčilený, tak to jsem já.
Jednala jsi za mými zády.
Nedal jsi mi na výběr. Snažila jsem se s tebou diskutovat.
-Nebylo to čestné. -Chceš tu mluvit o cti?
Tak mi řekni pravdu.
-Proč mu nechceš toho psa dovolit? -Už jsem ti to řekl.
Je to malý kluk, a pes je velká zodpovědnost.
Není to mimino. Je to zodpovědný kluk, který potřebuje kamaráda.
A co se stane, když přilne k tomu psovi?
Naučí se ho mít rád?
To byl hlavní úmysl.
Psi umírají. Stůňou.
Utečou z domu a něco je přejede. Je jen otázkou času, kdy mu zlomí srdce.
Není na to připraven.
Je slabý, citlivý a nemůže to zvládnout.
Jak můžeš vědět, jestli to zvládne?
Nedáš mu příležitost.
Vím hodně o ztrátě.
Mám s tím velkou zkušenost.
Je to dost těžké pro dospělého. Natož pak pro dítě.
Takže ho budeš chránit před životem?
Jak dlouho?
Nechá si psa.
Na dva týdny.
Když to nepůjde, odnesu ho na farmu já sama.
Jacku,
Will si zaslouží tuhle šanci. Potřebuje to.
Počkej, já...
-Nesouhlasil jsem s tím. -Já se tě neptám.
Ahoj pejsku.
Copak je?
Chybí ti maminka a tatínek?
Tvoji bráchové a sestry?
Postarám se o tebe.
Už se neboj.
Teď máš mě.
Jsem jedináček
a ty teď taky.
Potkal jsem ho v den svých 9. narozenin.
Byla to roztřesená hromádka chlupů,
plachá a bázlivá, tak jako já.
Když jsem tenkrát usínal cítil jsem, jak se
ke mně tiskne a jak mu tluče srdíčko.
To jsem ještě nevěděl, že změní můj život na vždycky.
Můj pes, Skip.
Můj nejlepší a věrný přítel.
Skip a já jsme se okamžitě stali nejlepšími kamarády.
Nevadilo mu, že jsem hubený a stydlivý
nebo, že mám knížky daleko raději než fotbal.
Byla to oboustranně bezvýhradná láska.
Vyrostl jsi skoro o 6 cm.
Dalo se ním mluvit stejně dobře jako mnohými lidskými bytostmi.
Dokonce lépe než s některými.
Někdy jen tak seděl a díval se člověku zpříma do očí
a když mi rozuměl, natočil hlavu stranou.
Sledoval jsem, jak Skip rostl z malého štěňátka, které ke mě přišlo z farmy
v roztomilého a hbitého, přítulného psa.
Skip se stal opravdovým členem rodiny.
Hráli jsme si spolu, dělali jsme domácí práce.
Hodnej kluk.
Dokonce i můj otec muset přiznat,
že Skip byl výjimečný pes.
Cože?
-Margaret, číhej na to! -Číhni na to!
Zatrub na klakson, Skipe!
Ano, pane?
Nebo bych měl říct, "ano, pánové"?
Půl kila klobás, prosím. Tady jsou kupóny.
Myslim, že tady tvůj kamarád by si dal kousek boloňského.
Ještě jsem neviděl psa, který by neocenil dobrý kousek boloňského.
Nikdo o tom nemusí vědět.
-Dostali jste ty kotlety? -Ano, madam. Právě přišly.
To je tvůj pes?
Jo, Skipper.
Zkráceně Skip.
Je roztomilý.
Rivers, jdeme.
Ano, mami.
Tak ve škole.
Jo, měj se.
Vypadá to, že ti prokázal službu.
Skipe, nic nevidím.
Omlouvám se.
-Skipe, kde jsi, chlapče? -Najdi sedadlo!
Ahoj pejsánku!
-Sehni se, chlapče. -Sedni si!
-Dolu! -Sedneš si už, prosím tě?
Hele proč si nesedneš? Tvůj pes už sedí.
Moc se omlouvám.
Většinou ho nechávám vybrat si místo.
To vidím.
On sedí vedle Rivers Applewhitový.
Nemůžu tomu věřit!
Život není vůbec fér, to ti povídám.
Vypadá to, že holky jsou vysazený na psy.
Svoboda
znamená svrchovanost lidských práv nade vše.
Jak dlouho jde pošta do Evropy?
Kam do Evropy?
Tam kde je Dink. Ve Foxhole na jihu Francie.
Jsi pro Roosevelta, chlapče?
Co si myslíš o Hitlerovi?
Paní Jenkinsová, to jsme my.
Pojďte, hoši. Hned jsem u vás.
Neseš další dopis?
Umíš hodit faleš?
Dink mi to ukáže, až se vrátí domů.
Kdo je Dink?
Odkud jsi? Z Marsu?
I ne. Přímo z druhého konce města.
A ty jsi neslyšel o Dinku Jenkinsovi?
Je to nejlepší hráč baseballu široko daleko. V celé historii.
No tak to jsi asi neviděl Waldo Grace.
Je barevnej?
Jo, a je nejlepší na celým světě.
Hned po Dinkovi.
Líbíš se mu.
Máš poštu!
Ze zámoří.
Podívej na to.
Oh, chlapče!
"Zatím řekl synům svým: 'Osedlejte mi osla..'
Kteříž osedlali mu osla, a on vsedl na něj."
To, co tu držím je mušketa používaná v Občanské válce.
A teď už
máme čas jen pro jednoho z vás.
-Kdo se hlásí? -Já mám číslo.
Tohle, co tu mám je německá vojenská helma.
Vevnitř se píše, "Hans".
Je to helma mrtvýho němčoura.
To nemůže být opravdická skopčácká helma.
Toto je pás s municí s nějakým nápisem. Ten říká:
"Gott mit uns," což znamená, "Bůh s námi" v němčině.
Oni si myslej, že Bůh je na jejich straně?
To přímo dokazuje že ty věci nejsou pravé.
A tohle je dopis
od pravého amerického vojáka bojujícího za mořem.
"Drahý Wille:
Chlapče, vždy mám radost z tvých dopisů a zpráv z domova.
Nemůžu se dočkat, až potkám Skipa.
Musí to být světový pes.
Nemůžu ti říct přesně, kde jsem,
ale můžu ti říct, že ve Francii neservírují francouzské hranolky. Ehm, ehm.
A taky že těm skopčáckejm prevítům proháníme faldy, pokud tě to zajímá. Ha, ha, ha.
Posílej mi dál dopisy, Wille.
A nenech nikoho lámat moje rekordy, zatím co jsem pryč.
Natřem to těm hochům co nevidět
a budu doma právě včas na baseballovou sezónu.
Podepsán, tvůj přítel a soused,
Vojín z první linie,
Dink Jenkins."
Skipe, dneska jsem četl dopis od Dinka.
Kde jsi ve skutečnosti vzal ty věci, slabochu?
Dej mi ten zatracenej dopis!
Vstaň a bojuj!
Dáme hru?
Chceš svoje věci nazpátek?
Tak budeš muset hrát.
24, jedem!
Utíkej s tím pryč.
Touchdown!
Dostaň ho! Drž se u něj!
Podívej! Podívej! Viděl jsi to? Zase už skórovali.
Vstaň!
Je mi jedno, jestli jsi zraněnej! Seber ten míč. Nezajímá mě to.
Povídám ti. Popadni ten míč!
Běž! Běž!
Běž!
Mohl bys klidně zůstat na zemi. Jsi úplně k ničemu.
Ok, to je náš míč.
Chytni ten míč!
Ty jsi srábek.
14, 23
17. Připravení. A hrajem!
Vem ten míč, Wille! Seber ten míč, Wille!
Utíkej! Utíkej!
Běž a dej touchdown!
Běž, Wille, běž! Udělej touchdown!
Utíkej! Utíkej!
Vyhráli jsme, Skipe! Dali jsme touchdown!
Čára!
Nebyl to špatnej běh, Wille, na srábka.
Netrefil jsi!
Hoď ho výš.
Jestli to hodím jen trochu víc, tak rozbiju okno.
Tipuju, že usnul.
Co to má bejt, kluk?
-Nejspíš spí s plyšovejma medvídkama. -Nesnáším medvídky.
-Nebo s jeho mámou. -Vsadím se, že má ještě peřinu pro děti.
Támhle je.
Hezký pyžamo.
Pojď dolu.
To radši ne.
Nechtěj, abych si šel pro tebe nahoru "Wilmo".
Naše miminko!
Tak jo, hned tam budu.
Vem s sebou tu helmu.
A taky psa.
A čistý spoďáry, kdyby ses podělal strachy.
To jsi ty, Skipe.
Polekal jsi mě, chlapče.
Vrať se do postele.
Jdi.
Siláku.
Spite.
Kde jste všichni?
Chceš být jeden z nás?
Možná. Myslim,
asi jo.
Pak musíš složit zkoušku.
Kam jdeme?
Víš, kdo je tu pohřbenej, ne?
Třeba můj strejda.
Ne, ty blbče.
Čarodějnice.
Čarodějnice z Yazoo.
To jsou babský povídačky.
Tak si to mysli, chlapečku.
Byla to pravá čarodějnice.
Každej ví, že lákala lidi do svýho domu a pak je zabila.
Dokonce nechala její kočky
olízat jejich kosti potom co s nima skončila.
Takhle to bylo, dokud se sama nezabila.
Jsi si jistej, že chceš být jeden z nás?
Myslim, že jo.
Jednou v noci, kluk asi v našem věku
k ní číhal do okna
a to co viděl ho vyděsilo k smrti.
Viděl, jak holýma rukama zabila dva chlapy.
Ten kluk utekl a zavolal na ní poldy,
a ty vzali policejní oddíl a zahnali tu čarodějnici do Millerovy bažiny.
Než ji stačili chytit, tak tam uvízla v tekutým písku.
A jak se do něj pomalu propadala,
tak přísahala dvě věci:
Zaprvé,
že jednoho dne vstane z hrobu a spálí celé naše město!
A zadruhé jim přísahala,
že najde toho kluka, co ji prásknul a stáhne ho s sebou do pekla!
Když tu zůstaneš celou noc, poznáme s jistotou, že jsi jeden z nás.
Ale jestli ne,
ta helma od Dinka je naše.
A jestli mi tu vydržíme celou noc,
dostaneme míč s Dinkovým podpisem.
Tak teda platí.
Tu máš.
Kdyby něco.
Pojď, Skipe.
Já si vezmu první hlídku.
Ty spi.
Dávám mu 20 minut.
Když vydrží,
je lepší než já.
A jestli ho zabije,
mám nárok na toho psa.
Sluneční paprsek
Ježíš chce, abych pro něj byl paprskem
Sluneční paprsek
Budu pro Něj paprskem.
Ale ne!
-Juniore, tenhle týden se nám fakt povedl, vážně. -Hlavně hoď sebou.
Jestli se dostanem do Izzardskýho okresu, zaplatěj dvakrát tolik.
Tihle chlápci jsou vážně žízniví.
Copak to nevíš!
Co to sakra děláš? Dej to nazpátek.
-Jedna flaška je pro mě. -Kvůli tvýmu chlastu přijdeme o kšeft.
Pašeráci alkoholu!
Millarde, umlč toho čokla.
Hej, pejsku! Kdopak je hodnej pejsek?
Já to se psama umím.
Utiš ho, jestli nechceš zpátky do lochu.
Zatraceně!
Já se o toho čokla postarám!
-Co to bylo? -Vypadnem odsud, Skipe!
Utíkej!
Chytni to dítě!
Skipe, honem!
Máš to marný, chlapče! Já si tě najdu!
Padáme odsud, Skipe.
Kam máš namířeno?
Poslouchej mě, ty malej červe.
Jak někomu vyzvoníš, kde máme skrýš,
jednou se probudíš a najdeš svýho čokla mrtvýho na verandě.
Číhej,
potřeboval bych novou šrajtofli.
Myslim tu z pravý psí kůže, to by bylo šik.
Takže, vypadáš jako chytrý děcko.
Jestli se do svítání pohneš o jedinej fous,
tak už se s tím tvým psiskem rovnou rozluč.
Každej potřebuje kámoše.
Jdem.
Myslíš, že jsem ho vyděsil dost?
Myslim, že si cvrnknul do kalhot.
Bude si muset převlíknout spodky.
A sakra!
Vyklopil do sebe 6 piv.
A spal hned u jejího hrobu.
Ty brďo.
Díky Skipovi, jsem byl schopný přejít
práh mezi dětstvím a chlapectvím.
Už jsem nebyl mimo dění,
byl jsem stržen do víru událostí.
Pomohl mi otevřít oči a objevit zázraky života.
Zanedlouho jsem znal celou deltu jako dlaň vlastní ruky.
Věděl jsem o každé zatáčce na cestě, o každém svahu a poli.
Znal jsem tam každý kámen.
Ale Skip mi otevřel oči i pro jiné věci.
-Promiň, že jdem pozdě. -To je dobrý. Teď jsem přišla.
Líbíš se mu.
Já ho mám taky ráda, a moc.
Huck Finn.
Je to o klukovi, který prožíval dobrodružství.
Tohle je Caddie Woodlawn. To je o holce, která zažila dobrodružství.
Není moc kluků, kteří by rádi četli.
Já čtu rád.
Přemýšlím, že budu spisovatel.
Buď to nebo senátorem. Jedno z toho.
Já asi taky budu spisovatelka.
Nebo pilot.
Nebo možná senátorova žena. Něco na ten způsob.
No, ještě jsem se nerozhodl.
Já taky ne.
Hej, Skipe!
Ahoooj, Skipe.
Skip se v Yazoo taky zabydlel.
Dobře se tam vyrůstalo klukům i psům.
Měl přátelskou povahu, občas jen tak sám běhal po městě,
kde ho každý dobře znal.
Jednou z jeho oblíbených zastávek byl dům mé tetičky Maggie.
Její bridžové dýchánky znamenaly bohaté občerstvení v podobě sandwichů.
A to zvláštní stvoření, které bylo jejím domácím mazlíčkem
bylo nekonečným zdrojem jednostranné konverzace.
Pane na nebi! Bože smiluj se!
Zase přijďte!
Stejně jako všichni psi byl Skip barvoslepý.
Skamarádil se snadno s lidmi všech ras a kořenů.
V tu dobu ve městě platila ještě segregace,
ale jak všichni víme, psi jsou o hodně chytřejší než lidé.
To je Waldo Grace.
Hezky a jednoduše. Tak to má být.
To je můj Skip.
Pojď, hochu.
Nazdar.
-Slyšel jste někdo o Waldo Graceovi? -O kom?
Waldo Graceovi. Je barevnej.
Říkají, že je lepší než Dink.
Sklapni.
Prý je dobrý ve všech sportech.
Něco ti řeknu.
Nikdo široko daleko nemůže Dinka v ničem porazit.
A už vůbec ne barevnej kluk.
Já bych ho rád viděl.
Kdo je ten muž v černé masce? Ten nepatří ke speciální jednotce.
Za ním, člověče!
Strýček Sam hledá pár šikovných
pejsků!
Už je to tak.
Někteří z nejstatečnějších amerických vojáků salutují zavrtěním ocásku.
Za všechno mluví pejsci Yankee Doodle,
kteří obětovali své životy za vítězství ve válce.
Členové armádních zásahových jednotek K-9
absolvují stejně náročný trénink jako jejich dvounozí spolubojovníci.
Ochutnej tohle, Adolfe!
Netaháme tě za nohu. Myslíme to vážně!
Ale ne všichni čtyřnozí hrdinové se dostanou domů.
Zapojují se i nejmenší.
Para-štěňátka,jak jim tu říkáme, pomáhají našim chlapcům ve vzduchu.
Kdo řekl, že psi neumějí létat?
Bezpečně a spolehlivě na zem. Další úspěšná mise.
Po celodenní těžké práci potřebují štěňátka trochu odpočinku a rekreace.
Přihlas se taky, Fido. Narukujte dnes!
Raz 2, 3, 4! Raz 2, 3, 4!
Shodíme tam bomby, a pak se přesuneme dolu do Libye
a vybombardujeme zbytek. Němce.
Jedeme! Jedeme! Jedeme!
Do toho, Skipe!
Tohle jsou zlí chlápci. Skopčáci.
Hitler!
Ty chceš zabít Hitlera!
Je připraven.
To máme okolo 40 cm výšky. To je hodně na teriéra.
Je to pořádný jedlík, pane.
O tom nepochybuji.
Áha.
Co?
Pane Morrisi,
toto je jeden z nejlepších psů, které jsem měl tu čest vidět.
Pane, děkuji, pane.
A jsem si jist, že strýček Sam by ho určitě přijal, jen kdyby neměl modrou.
Má modrou?
Ano, psí modrou knížku.
Vidíš, jeho pravé varle mu nesestoupilo.
Ale oceňuji, že jsi ho přivedl.
Pane poručíku,
Skip by chtěl ještě jednu šanci.
-Umí poslouchat velmi dobře rozkazy a...
-Velmi oceňuji tvůj patriotismus,
ale mám tu něco na práci.
Sedni.
Sedni!
Převal se.
Hraj mrtvýho!
Psí modrá knížka! Nemůžu tomu věřit.
Vím, že umí dobře plnit rozkazy.
A umí spoustu kousků.
Nevím, co to do něj vjelo.
Možná se jen lekl.
Chceš říct, že můj pes je srab?
Ne, neříkám, že tvůj pes je srab. Říkám, že se mohl leknout.
Dink se vrací domů! Můj kluk se vrací domů!
Jo, Dink se vrací!
Vsadím se, že bude mít celej pytel medailí.
Je tam? Je tam v autobuse?
Já ho teda nevidím.
Tady je!
Vítej doma, zlato!
Jenom mu ujel autobus, to je všechno.
To je dobrý. Přijede dalším.
Dinku? Co ti je?
Číhej, cigaretovej papírek!
S tímhle kouskem staniolu tu soutěž ve sběru nevyhrajeme.
Už je to dva celé týdny
a Dink ještě nevytáhl paty z domu.
Wille, když jsi ho viděl, měl na sobě uniformu?
Byl raněný?
Byla děsná tma. Těžko říct.
Ale určitě má hodně medailí, které nám ukáže, až bude připraven.
Můj fotřík říkal, že nedostal vůbec žádnou medaili.
Jo, můj táta říká, že je to ochmelka.
Já jsem slyšel ještě něco horšího. Slyšel jsem, že vzal do zaječích.
Překonal svůj vlastní rekord ve sprintu na 100 metrů.
Kam jdeš?
Co ho žere?
Dávej si pozor na škumpu jedovatou.
Hmm, už se těším na ten ostružinový koláč.
Někde tu musí být nějaké pěkné tlusté keře.
Tamhle koukni.
Vidíš ten bílý ořech tamhle opodál?
Ten jak vypadá, jako kdyby měl zlomenou paži?
To je od blesku.
Koukej se na mě, vždycky si dělej značky,
aby jsi pak našel cestu domů.
Tati?
Co se ti vlastně stalo s tou nohou?
Vždyť víš, co se mi stalo.
Přišel jsem o ní ve španělské občanské válce,
když jsi byl ještě dítě.
Kde, myslíš, že je teď?
No nejspíš tam někde, v Katalánsku.
A svědí tě někdy nebo bolí?
Víš, co se říká?
Ano, bolí.
Ale dali ti za to medaili, viď?
Radši bych měl tu nohu.
Teď se koukni támhle.
Je tam šedivá veverka.
Běž, chyť ji, chlapče!
Skoro jsi ji měl, hochu.
Lovci. Klekni si.
Hezky pomalu.
Haló!
Tady! Na 3 hodinách!
Nehýbejte se!
Jdeme k vám!
Byla válka takováhle?
Chlapi.
Číhneš na to?
Ta je teda něco, pane jo.
Nebo spíš byla.
Tati...
Ještě je naživu.
Zavoláme veterináře nebo tak něco?
Uděláme líp, když půjdem. Pojď.
Jdeme.
Stavte se někdy na zvěřinu s chilli, brzy.
Stavíme.
Roční doby si v našem koutě Ameriky dělají co chtějí.
Pole v zimě vypadaly tak pustě,
až se zdálo, že tam nikdy už nemůže nic vyrůst
a tmavá mračna zůstanou na obloze po celý zbytek roku.
Pak jakýmsi zázrakem přijde jaro
a pokaždé nás znovu překvapí.
Ten rok byl vůbec bohatý na překvapení.
Kdo by čekal, že mi tatínek dovolí hrát fotbal?
A koho by ve snu napadlo, že Rivers Applewhiteová,
nejhezčí děvče ve městě, mi dovolí, abych ji držel za ruku.
Je to legrační knížka.
Bylo to vskutku zvláštní a neobvyklé období.
Skip mi pomáhal překonávat všelijaké chlapecké trable.
Ale on už svojí práci dávno odvedl.
A nyní v dresu
s proslulou osmičkou
nastupuje Will Morris!
Morris! Morris!
Ne, Skipe!
Tohle je jediná oficiální předepsaná uniforma
stejná jako se nosí na velkých zápasech.
Moc jsem tě tu teď nevídal.
Byl jsem dost zaneprázdněný.
Hraju teď baseball, víš.
Jo, fakt? To je dobře.
Jo, to jo.
No tak se měj.
Je to zahajovací den.
Tak říkají první hře v sezóně.
Tak mě tak napadlo jestli,
doufal jsem, že bys možná
mohl přijít.
Jo, jasně, dítě. To by bylo fajn.
Vážně?
Ok, skvělý.
No tak já už tam radši jdu.
Zatim.
Díky, že sis vybral moje číslo.
Jeď, Spite!
Zatraceně, Morrisi!
Kolikrát ti mám říkat,
že psi na hřiště nepatří? Koukej ať je pryč!
Tady si totiž nehrajem, jasný?
Ne?
Vezmi ho odsud.
Tak běž, Skipe. Sedni si vedle Rivers, dobře?
Ahoj, Skipe. Budeš tu se mnou?
Odpal to pořádně. Nech ať ti to nadhodí.
Dávej pozor! Morrisi, jdi na pálku.
Jdeme na to, Cliffe.
Drž se hochu.
Už je na řadě.
To je ono, Cliffe. Pořád ho sleduj.
Pěknej švih! Pěknej švih!
Willíku, ty jsi pořád někde ve snách.
Necítíš se trapně nosit Dinkovo číslo?
Já bych se na tvým místě propadl studem, nosit tu pitomou osmičku.
-A co ty, Henji? -V žádným případě.
Už jste slyšeli, že Dink půjde hrát nižší ligu?
Vážně?
Bude nejlepší běžec Memphiských kuřat!
Tak do toho, synu! Nemáme na to celej den.
Hra!
Sleduj míč, synu.
První strike!
Druhý strike!
Do toho, Willie!
Máš na to, zlato!
Třetí strike! Jdeš ven!
To je v pořádku, Willie.
Jedeme. Další pálkař.
Švih, pálkaři, pálkaři.
Švih!
To nic, Willie!
Je zklamaný. Přála bych si, aby jsme mu uměli pomoct.
Jdi odsud, Skipe!
Snažíme se tu hrát baseball!
Time! Vyžeňte toho psa!
Běž pryč! Máš být vedle Rivers!
Dostaňte toho psa pryč odsud! My si chceme zahrát.
Skipe, mazej!
Jdi domů! Hned!
Ošklivý pes! Teď upaluj!
Jdi domů!
Willie, co to s tebou je?
Jsem doma!
Skipe, jsem doma.
Kde jsi?
Kde jsi, chlapče?
Ke mně, Skippere!
Ke mně, chlapče!
Barney, neviděl jsi Skipa?
Počkej chvilku...
Zašel si sem dnes ráno pro boloňu.
Cestou na ten baseballový zápas, myslim.
Jestli ho uvidíš, řekneš mu, že ho hledám?
Neboj se o něj. On se vrátí.
Víš přece, že ten pes je do tebe úplně blázen.
Juniore, jaktože ty bedny musím nosit vždycky já?
Protože ty jsi dělník, a já jsem mozek týhle operace.
Jakto?
Protože já umím vyhláskovat svý jméno.
Pohněme s tím. Lidi čekaj.
Já si jenom přeju, abys dostal naše peníze.
Jenom už pojď. Dělej.
Zadarmo ani kuře nehrabe.
Zavři tu svojí pusu. Už mě nudí to tvoje fňukání.
Sklapni a zvedej. Zaber.
Neviděla jsi Skipa? Nemůžu ho najít.
Vůbec bych se mu nedivila, kdyby se už nevrátil,
potom jak ses k něm choval!
Jenom se ti snažil pomoct.
Prosim, pomoz mi. Musím ho najít.
Dobře. Budu hned dole.
Ale Willie,
pro tebe to nedělám. Dělám to pro něj.
Kde jsi?
Pojď domů, chlapče!
A co u školy?
Anebo na baseballovém a fotbalovém hřišti.
Možná je v parku.
Dezertéři,
štěňata a teď holky.
Myslim, že jsme se v tobě spletli, Wilmo.
Skip je pryč.
Musíme ho najít.
Pomůžeš nám ho hledat?
"Pomůžeš nám ho hledat?"
Poslouchej, Skip zmizel.
My ho hledáme.
Chceš nám pomoct? Fajn.
Nechceš? Tak se jdi vycpat, ty tlustoprde.
Kdo říkal, že nechci pomoct? Tak jdem.
Dobře, rozdělíme se.
Hledejte všude a každého se ptejte.
Nebyl tu někde Skip?
Už pár dní ne.
Ukaž se, Skipe.
Skipe, jsi tu?
Tady, Skipe.
Pojď domů, chlapče!
Skippere!
Šerife, tady Jack Morris.
Víte, pes mého syna, Skip, se zaběhl a...
Jo, všichni ho hledají, ale ještě se nevrátil.
Tak mě napadlo, jestli byste nám jenom nemohl dát vědět, kdyby jste ho zahlídl.
Určitě bysme to ocenili.
Děkuju, šerife.
Ty bulíš jako mimino, jen protože jsi dneska prohrál?
Co ty o tom víš?
Ani jsi nepřišel, ty lháři. Nech mě na pokoji.
Tak takhle to je? Dnes jsi hrdina
a zítra jsi všem pro smích.
Tenkrát jsem nepřišel, protože ta hra už pro mě nic neznamená.
Nejde o zápas.
Jde o Skipa.
Odešel nadobro.
Nadobro?
A jak to víš? Umíš věštit budoucnost?
Já jsem ho ze vzteku praštil a on utekl.
Jako jsi utekl ty.
Jenže Skip se nikdy ničeho nebál.
Myslíš si, že nevím, co si všichni povídají?
Že Dink je zbabělec?
Dobře, já to vím. A ty víš co?
Mají pravdu. Vyděsil jsem se a utekl jsem.
Ale myslíš, že to bylo ze strachu z umírání?
Protože já jsem si přál mockrát, abych byl mrtvý.
Tak kvůli čemu?
Nebylo to umírání, co mě děsilo, chlapče.
Bylo to zabíjení.
Teď se podívej.
Ten pes se neztratil. Musíš jenom vědět, kde ho hledat.
Musí tu být aspoň jedno místo,
kam tě nenapadlo se ještě podívat, že jo?
Někdy se rozčílí a říká věci, které nemyslí vážně.
Má to po své matce.
Když jsem se vrátil ze Španělska,
dal jsem se na účetnictví.
Přišel jsem na to, že tohle můžu schovat za stůl.
Nikomu jsem se nepodíval do očí celý rok.
A když jsem to udělal,
lidi už na mě necivěli.
Řekl bych, že na to i zapomněli.
I ne, pane Morrisi, vám dali purpurové srdce.
A já mám žlutou stužku.
Věřte mi, že zbabělost se neodpouští.
Víš Dinku, lidi mají rádi jasno.
Každýho si zaškatulkujou.
Jak máš nálepku,
tak všichni vědí, co si maj myslet.
Můj syn,
on k tobě vzhlíží, Dinku.
Ne protože umíš běhat nebo házet míč.
Jsi jeho hrdina,
protože jsi jeho přítel.
A to je to, co potřebuje.
Přítele.
Tak tedy dobrá.
Ke mně, Skippere!
Ke mně, hochu!
Co to sakra je?
Zatracenej čokl.
Co jsi mu udělal? To je můj pes!
Říkal jsem ti, že si toho zatracenýho čokla máš držet dál odsud.
A hele starej Dink. Sháníš flašku, kámo?
Millarde, přines něco pro Dinka.
Tak hele, musíte odtud vypadnout.
Ty ho znáš?
Víš kolik nás on a ten jeho vořech dneska stál?
Povídám, zmizte odtud.
Millarde, poslouchej kdopak to tu mluví.
Hitlerův nejlepší kámoš.
Měl by jsi odtud vypadnout spíš ty.
Seberte si svůj kontraband a vypadněte.
A ať už vás tu radši nikdy nevidím. Je to jasný?
Pojď už, Juniore. Jdeme.
Tak pojď!
Beztak to tu začíná smrdět.
Modli se, ať to ten pes přežije.
Víte něco?
Nevypadá to dobře.
Willie, mohl bys jít se mnou, prosím?
Chceš, aby šel někdo s tebou?
On už je velký.
Zvládne to.
Přežije to?
To nevím.
Udělal jsem vše, co jsem mohl.
Teď už je to v Božích rukou.
Prosím, neumírej chlapče.
Co bych si bez tebe počal?
Naučil jsi mě hrát fotbal.
Pomohl jsi mi najít kamarády,
a sebral jsem odvahu promluvit s Rivers.
A pochopil jsem Dinka.
Nikdy už nebudu mít takového kamaráda jako jsi ty. Nikdy.
Skip bude v pořádku.
Ty jsi v pořádku!
To je můj kluk.
Miluju tě, Skipe.
Věděl jsem, že to dokážeš.
Málem jsem toho dne Skipa ztratil.
I když spal na operačním stole,
stále mě něco učil.
Toho dne
se ze mě stal mladý muž.
Proč si v dětství přejeme,
aby čas utíkal rychle?
Chceme vyrůst co nejrychleji.
Avšak jako dospělí si přejeme pravý opak.
Jsi hodný chlapec, Skipe.
Jestli je pravda to, co se píše v odborných knihách,
že jeden rok lidského života,
se u psů přepočítává na 7 let,
byl Skip už dospělý, když já jsem byl ještě kluk.
Někdy mi připadalo, že tenhle pes má v sobě
moudrost věků.
Všechno, co se v dětství naučíme,
k nám přichází jakoby ve vlnách.
Nakonec jsme viděli Waldo Grace hrát.
A on hrál, a hrál, a hrál.
Při vzpomínkách na tyto momenty
se mě zmocní smutná, avšak příjemná myšlenka,
že jsem byl sice jedináček, ale měl jsem oddaného a milujícího přítele.
V těžkých chvílích mého života,
mě přes všechna prožitá úskalí a strázně, vždy vzpomínky na dětství podržely,
a oddanost a láska z nich byly
vždy těmi nejdůležitějšími
a nepochybně také nejtrvalejšími.
Nakonec přišel den, kdy jsem odcházel z domova.
Získal jsem stipendium na Oxfordskou univerzitu v Anglii.
Daleko od Yazoo, Mississippi,
daleko od mé rodiny a přátel.
V klukovských letech vás pes
toho o přátelství, lásce a smrti naučí hodně.
Byl jsem jedináček.
On byl můj jediný pes.
Starému Skipovi bylo 11
a trápila ho artritida,
ale nikdy neztratil ten šibalský výraz v očích.
Udělal si z mého pokoje svůj.
Nedávno jsem objevil jednu jeho starou fotku.
Je na něm ta jeho malá tvářička
s dlouhým čumáčkem věčně něco větřícím ve vzduchu.
Ocásek rovný a pěkně špičatý.
Oči se mu lesknou a blýská z nich radost ze života.
Vždycky miloval, když ho někdo drbal vzadu na krku.
Vždycky zívl, protáhl se,
a natáhl ke mně packy,
jako by mě chtěl obejmout.
Jednoho dne jsem měl hovor přes oceán.
"Skip zemřel",
řekl mi táta.
S maminkou ho zavinuli do mé baseballové bundy.
Prý ho pochovali pod náš jilm.
Nebyla to až tak docela pravda,
protože ve skutečnosti bude
žít navždycky v mém srdci.
Willie Morris se stal absolventem Oxfordu, autorem s řadou ocenění a nejmladším redaktorem Harpers magazínu. O několik let později se vrátil do svého domova v Mississippi.
Myslel na Skipa každičký den.
České titulky pro Moničku vytvořil: Tomasan.